Епизод от живота на един полицай
Сурия
Джотика
Дживан
Даниъл Баладжи
Превод: GoddessDiana
Езерото Паналюр, на 40 км. от Пондичери.
Живот мой... живот мой...
Очаквам те на брега на реката.
Макар, че се плискам с прохладната вода,
пак се потя обилно.
Вътре в мен бушува пожар.
Все още излъчвам топлина, даже и след погасяването на пожара.
Ти се надвесваш над мен, като свежа капка роса.
Времето ще се превърне във враг и моментът ще стане вечност.
Ти се приближи и отново изчезна.
Не мога да дишам.
Аз съм в твоето дихание.
Мила, ела и ме целуни.
Това ме отвежда в съвършено друг свят. Мечтите ме завладяват.
Покажи ми кое е реалност и кое е сън.
Кого, освен теб ще търсят ръцете ми?
Не ме изоставяй. Ще полудея без теб.
Нощната тъма ме обгражда.
Стъпка по стъпка бавно ме поглъща.
Скъпа, ела при мен. Искам да намеря надежда в теб.
Това е смъртта, която ме следва по петите.
Моментите на любов се превръщат в лош сън.
Ела при мен, любима. Искам да поспя на коленете ти.
Всяка забавена минута ме убива малко по малко.
Наистина ли няма да дойдеш при мен? Няма ли да ми протегнеш ръка?
Харесваше ми да бъда полицай.
Но има живот извън това и аз съм му длъжник.
Трябва да стана... но не мога.
Тялото ми е пронизано от два куршума.
Усещам се така сякаш някой ми е разкъсал червата.
Болката е ужасяваща.
Но не трябва да умирам.
Те отвлякоха Мая.
Трябва да я спася.
Тя се нуждае от мен.
Ставай!
Трябва да стана.
Изправи се.
Казвам се Анбуселван.
Анбуселван, I.P.S.
Инициалите, които са след името ми бяха моят живот.
Моето самонаказание!
23 годишно наказание.
Това се случи, когато ме избраха за полицейски служител.
От тогава животът ми стана неуправляем.
Винаги се е отличавал с разнообразие.
Имах незабравими моменти, мигове на щастие, на печал...
... мигове на болка...
... разочарование.
На 27 ме изпратиха в отдела за борба с наркотици в Коимбатор и станах инспектор.
Две години по-рано това беше отдел "Убийства", Мадрас.
Анбуселван I.P.S, помощник на главният комисар.
Това са Анбуселван, Шрикант, Арул, Иламаран, Сатендран, разузнаването.
Момчета, JСP Кумаравел. - Здравейте.
Трябва да се подчинявате на него.
Сега е прехвърлен в отдел "Убийства"
Той ще работи с вас, докато приключи операцията.
И разбира се, господин Васуведан Наир.
От отдел "Убийства", Мумбай. В оставка понастоящем. Специалист в стълкновенията.
Работил е по 27 случай.
Саморъчно е обезвредил 24 престъпника.
Той е един от най-добрите в професията.
Освен това Васуведан е добър приятел.
Извиках го за да ви бъде консултант.
С удоволствие. - Това е отделът ми.
Лично аз съм го сформирал.
Тези момчета ги доведох тук за ръка.
И те докладват всичко само на мен.
Васу, Анбуселван и Шрикант работиха заедно в отдела за борба с наркотици в Коимбаторе.
Арул и Иламаран работиха заедно в Тутикорин.
Бяха заедно на подготовката за командоси.
Това са досиетата.
Съдържат информация за четиримата най-опасни престъпници в Тамил Наду.
Агарам Сету!
Манали Гайя!
Секар!
Асаи!
Ежедневно получаваме информация за тях.
Разбрахме, че Асаи ще бъде в града след 3 дни.
Чакаме инструкциите ви.
Готови сме за преследване.
28 случая.
Само в Бомбай.
27 от тях приключени успешно, провал само при един.
Но всички говорят само за операцията, претърпяла неуспех.
Така че, целият отдел ще ви наблюдава.
За да види на какво сте способни.
Можете да го направите.
Всичко е в главите ви. Тази операция изисква коренно различна нагласа.
Всичко е тук.
В момента, в който престъпника попадне под изстрелите ви, животът ви никога няма да беди същият.
Никога няма да ви оставят на спокойствие.
Ще помислят, че сте дошли с предварителен план за убийство.
Ще поискат да си отмъстят!
И в по-голямата част от времето ще се опитват да отнемат живота ви,
смелостта ви и живота на близките ви.
Ние бяхме трима. Не познавахме страха.
Наричаха ни "Неприкосновените".
Аз съм близо до театър Каси. Пригответе парите.
Ако съобщиш в полицията...
Петролният измамник Секар.
Възможно е вътре да има 4-5 човека. - Трябваше да извикаме подкрепление.
Защо винаги трябва да се правим на супер герои?
Спри!
Добре ли си? - Да... всичко е наред.
Господине... господине...
Братко Гайя, Сету... полиция!
Перумал!
Боже!
Полиция!
Как се казваш?
Разказвали са ми за теб.
Няма да си тръгнеш жив от тук.
Манали Гайя!
Този ли е? - Да, това е Дарма.
Анбу, Арул очаква обаждането ти.
Какво да правим сега?
Да го арестуваме?
Защо трябва да го арестуваме?
Анбу, няма регистриран нито един случай против него.
Но информацията, събрана от отдела е истина.
Той е измамник... насилник! Всички тези млади момичета...
Два месеца по-рано, шестнадесет годишната Деви
е била жестоко изнасилена през нощта във влака.
Има трима свидетели.
Но никой не се е явил да даде показания.
Но той е насилник.
Зад гърба му стои министъра, затова винаги се измъква.
Деви все още е в болница. Ако сега го арестуваме,
можем да го обвиним и накажем по нейният случай.
Ако Деви излезе от болницата,
ако е в състояние да говори,
ако може да пише.
Всичко това възможно ли е?
Те са...
Мъртъв ли е?
Ако беше арестуван, правителството ненужно щеше да пропилее пари.
Трябваше да запалим колата и да заредим гориво.
Четирима от отдела трябваше да ги охраняват.
Съд... съдия...
А така изхабихме само един патрон.
От моя джоб.
Всичко на всичко 50 рупии!
Деви ще бъде много щастлива да чуе това, нали?
Свършихме си работата, нали?
Това е ужасно!
Някой трябва да вземе мерки за това.
Правата на човека и живота му нищо не струват в тази страна.
Минутка, мадам.
З дни по-рано,
двама подозрителни типа обикаляха около дома на Иламаран.
Когато ги разпитахме,
стана ясно, че единият е брат на Гайя.
Рапорта за 18-то число е пред вас.
На 14-ти миналият месец, бандата на петролният бос Секар,
се е срещнала в Чинтадарипет.
Планирали са да убият нас четиримата преди фестивала Понгал.
Заклели са се пред съпругата на Секар.
Асаи, Гайя, Секар... С всеки от тях имаме лична вражда, нали?
Но да изпълним дълга си е най-голямата награда за нас.
И така, какъв е въпросът?
Въпросът, мадам е в това,
как може да се защити живота на невинните хора?
За това са нужни жертви от страна на полицията.
Не искам да слушам за това, господин Анбуселван.
Говорим за правата на човека.
Но не и по този начин.
Много добре разбирам, но съм обезпокоена.
Препоръките ми са готови.
Мадам, вие говорите за правата на човека,
и тяхното нарушение.
Правата на човека се отнасят за хората.
За нас тези тримата не можеха да се нарекат хора.
Ако искате да ни накажете,
накажете ни по закона за убийство на животни.
Ще се съгласим с това.
Шестте месеца в отдел "Убийства" беше като разходка върху минно поле.
Достатъчно със страха, че може да умреш всеки момент.
Всъщност, ние трябва да отпразнуваме този случай.
Ти изпълни задачата си, нали?
Не, Свати. Все още не.
Сету!
Сету избяга.
Ако беше избягал някой друг, нямаше да бъде заплаха за нас.
Трябва да го намерим.
Той е важна клечка.
Нямаше да се тревожа, ако ме бяха преместили след като го заловя.
Това е временно, Анбу.
Защо го наричаш преместване?
Виж, ще бъдем отново в отдел "Убийства".
Те не могат да се справят без нас.
Да вървим.
Ила, тръгваме.
Шрикант беше прав, но аз не можех да забравя Сету.
Имах предчувствие, че ще го заловя един ден.
Тримата ни пръснаха в различни отдели.
Мен ме преместиха от отдел "Убийства" в контролната зала.
Нищо ангажиращо!
Дребна работа.
Но така работеше полицията.
Не се задържаш за дълго на нито една длъжност.
Щастлив бях да изпълнявам възложените ми задачи.
Мадрас...
Дръж очите си отворени и ще намериш всички гадове навсякъде и по всяко време.
Спри!
Шефе, и ти ли правиш това? - Да.
Хей, какво правите там?
Просто седим, господине. - Нямате ли си домове?
Имаме, просто си говорим.
Не можем ли да стоим тук, господине? Не можем ли да разговаряме?
Можете да стоите, където си искате,
ако не създавате проблеми.
Обърнете се!
Острие от ножовка, тел...
Махайте се. - Ключовете, господине. - Ела утре в управлението и си ги вземи.
Господине, върнете ми ключовете. - Хей, хайде, вървете!
Тръгвайте... току що ви го каза. Пръждосвайте се.
Какво е това, господине? Как се държите? - Да вървим... да вървим.
Нямат смелостта да хванат Вирапан и издевателстват над нас.
Хей! Спри! Какво каза? - Катамуту, какво стана?
Те казаха, че нямаме смелостта да заловим Вирапан.
Спрете! - Катамуту! Хей, вървете си.
Те са прави, нали? Няма да успеем да хванем Вирапан.
"Нямат смелост" е само измама.
Аз съм сам.
Имах много малко връзки. В това беше силата ми.
Бях сигурен, че жененият офицер не може да даде всичко от себе си.
Не познавах страха. Можех да погледна всеки право в очите.
И това ми харесваше.
Но един ден в живота ми влезе Мая.
Мая... моя прекрасна Мая.
Най-прекрасната на света.
Тя е просто мечта.
Тя е съгласие.
Та е мистерия.
Та е екстаз.
Тя беше най-красивата сред жените.
Тя се е родила, за да разбере света какво е красота.
Където и да отидех, тя беше до мен.
Струваше ми се, че я познавам от стотици години.
Всички изгаряха от желания, след като я видеха дори само веднъж.
Тя те очарова от пръв поглед.
Красиво се протяга сутрин.
Трепне от вълнение, като нежно цвете.
Когато жестикулира, докато говори
ти се струва, че дочуваш звук на лютня.
В трапчинките на бузките й можеш да посадиш малки дръвчета.
В трапчинките на бузките й... - Красиво...
Може да посадиш малки дръвчета... - Много дръвчета...
Тя е различна от другите.
Като цвете пълно с прашец,
в нея има сладък аромат.
Красивите дипли на сарито й сладко се веят от вятъра.
Къдриците, разпилени по раменете й са, като тъмна гора.
Когато минава покрай теб...
неволно обръщаш глава след нея.
Когато минава покрай теб... - Определено...
Неволно обръщаш глава след нея. - За да я видиш отново.
Какво мога да кажа?
Искам да кажа още много за нея, но...
В живота си съм срещал много момичета, но нито една не ме е очаровала, както тя.
От пръв поглед...
Шанти, върви от другата страна. Идиот!
Хей, обърни. - Господине... - Обърни бързо.
Вчера каза, че ще плюеш на мен.
Днес те дръпнах за шала и сега какво?
Какво правите? Хулигани!
Всички ли сте студенти? От кой колеж сте?
Избих ти зъба.. така ли ще си отидеш у дома?
Какво ще кажеш на майка си?
А ти.. смяташ се за герой?
Господи!
Тогава я видях за първи път.
Махайте се.
Никога няма да забравя гнева и страха в очите й.
Отново беше тя.
За първи път след като завърших колежа исках да се вгледам в момиче.
Не вярвах в съдбата,
но се хвърлих със затворени очи срещу нея.
Ще влезете ли?
Извинете.
Гривната ви.
Мисля, че сте я изгубили. Намерих я в асансьора.
Не е ли ваша? - Не, и вие го знаете.
Извинете, моя е. В асансьора ли я намерихте?
Вземете. - Благодаря.
Катамуту, кажи му, че отивам на уреченото място.
Никой не трябва да има там.
Дайте ми килограм захар, пакет брашно и кафе.
Добре, мадам.
Здравейте.
Побързайте, моля.
Извинете.
Наблизо ли живеете? Къде е дома ви?
Дайте ми и кокосов орех.
Хей, говоря на вас! Къде е дома ви?
Познавам ли ви? Няма нужда да ви отговарям.
Тя не ме хареса. Но на мен ми хареса държанието й.
Вземете парите.
Ще взема рестото по-късно. - Добре, мадам.
Не разбирах от момичета, но усещах, че всички трябва да бъдат като нея.
Господине, ще изпратя приятелката си до дома й и ще се върна.
Дайте ми само половин час. - И аз да стоя тук, докато се върнеш?
Не мога да чакам. Плати си и тръгвай.
Нямам пари. Всичко, което имах го дадох за кино.
Мотопедът е на мой приятел.
Имам документи, застраховка и регистрация... но всичко е у дома.
Ако дойдете с мен, ще ви ги покажа.
Дайте ми 30 минути да я изпратя и всичко ще ви донеса.
Видях я отново след две седмици.
Господине! - Какво има?
Той няма никакви документи
и става все по-нагъл.
Излез от колата.
Как се казваш? - Паджа! Вие ме познавате, господине.
Помощник комисаря Анбуселван.
Заедно решихме проблема със земята в Трастпурам. Помните ли?
Вие как се казвате?
Мая.
Къде живеете? - Адаяр, Кастурибаи Нагар №3.
По-рано отказахте да ми кажете.
Откъде идвате? - Излязохме от киното току що.
Имате ли билети?
Господине, с билетите имаше купони за безплатен сок от магазина.
Там използвахме билетите.
Коя е тя? Сестра ти? - Не, господине. Приятели сме.
Приятели... в какъв смисъл? - Приятели в смисъл приятели.
Защо минавате по този път? Той е затворен.
Защо минавате през загражденията?
Минавате, защото е пряк път. Но не е безопасно, докато е заградено.
По това време на нощта, с момиче...
не трябва ли да си носиш всички документи?
Извинете, господине. - Добре, тръгвайте.
Дайте му ключовете. - Добре, господине.
Дайте му ключовете.
Комисарят подписа всичко. Не го чакайте.
Той е доста зает. Вървете и занесете това в съда.
Ще поговорим довечера. - Добре, господине.
Здравейте, господине.
Срещнах я месец по-късно.
Здравей.
Казвам се Мая. - Зная, спомням си.
Искам да се извиня. Бях доста рязка.
Не знаех, че сте полицай.
Разбрах го по изпълнения ви с омраза поглед.
Помислихте, че използвам гривната, като претекст да ви заговоря?
Сега значи разбрахте, че полицаите не ходят насам натам с гривни.
Така ли е?
Хората изпитват определено уважение към полицията.
Добре. Продължавайте, слушам ви.
Какво? - Казахте, че искате да се извините.
Извинете, господине. Наистина много съжалявам.
Извинението ви е прието.
Добре е, че не разговаряте с непознати, но първоначалната ви преценка е лоша.
Какво правите тук? - Спортувам.
Студентка ли сте? - Учителка.
Учителка сте в училище "Свети Стефан". Мая...
По кой предмет преподавате? - Математика и информатика на 10 и 12 клас.
Математика за 12 клас е много сложна!
Какво сте завършили? - Магистър на математическите науки... в Мадрас.
Образовани младежи като вас могат да си намерят чудесна работа в САЩ.
Защо преподавате тук? - Харесва ми.
Четох статия за вас в последният брой на Експрес.
Много впечатляващо, господине. - Благодаря.
Съжалявам. Много съжалявам.
Да приключим с това, става ли?
Довиждане. - Довиждане.
Ало? - Господин Анбуселван. - Слушам ви, кой се обажда?
Господине, Мая е. Помните ли ме?
Училище "Свети Стефан". - Мая... 12 клас... математика.
Помня ви, кажете какво има?
Исках да говоря с вас и ми дадоха този номер.
Имате ли минутка да поговорим? - Разбира се.
Господине, обаждам ви се от училище. Имаме проблем тук.
Нужна ми е помощта ви. Може ли да се срещнем в училище?
Здравейте. - Извинете, че ви повиках тук.
Не се безпокойте. Какво има? Разкажете ми. - Благодаря, че дойдохте.
Това е моя ученичка, Рошини. - Здравей, Рошини. - Здравейте.
Домът й е в Аминджикараи. Това не е най-безопасното място.
Едно момче там и досажда.
Това се случва всеки ден от дълго време.
Тя не може да сподели със семейството си.
В бандата му членуват 4-5 човека. Заплашили са я да залеят лицето й с киселина.
Днес са я преследвали до самото училище.
Видяла ги е на автобусната спирка и след часовете отново са били там.
Как мислите, какво трябва да направим?
Може ли полицията да ни помогне?
Може би трябва да подам официална жалба? Страхувам се да не се случи нещо с нея.
Добре, елате с мен. Сядайте в джипа.
Тук ли са, Рошини?
Да, точно до онази кола.
Излез и тръгни натам.
Господине?
Не се страхувай. Аз съм тук.
Не се издавай, че съм тук. Излез и върви там.
Хей, пиленце! Мислиш, че можеш да ни се изплъзнеш?
Ако се върнеш късно от училище?
Ела тук! Ела веднага! Ако не дойдеш сега,
ще де вмъкна в дома ти и ще плисна киселина в лицето на майка ти.
Ела тук!
Защо се извръщаш, когато ти говоря?
Не ти ли харесвам? Не съм ли красив?
Какво ще изгубиш, ако дойдеш при мен?
Аз съм спокойно момче. Защо ме караш да се ядосвам?
Момчета, кажете й. - Защо го ядосваш?
Не ти ли каза, че е спокойно момче?
Защо се съпротивляваш?
Хей. - Защо говориш с нея? Залей я с киселина.
Може би тогава ще разбере. - Хайде, дай му киселината.
Залей я, приятел. - Не, моля ви, недейте...
Знаеш ли какво ще се случи, ако те залея? Да те залея ли?
Кой е той?
Полиция!
Господине... просто се пошегувахме. Пошегувахме се.
Това не е киселина... просто вода.
Господине...
Шега... просто шега.
Никакви патрони. Просто празен пистолет. Изплаши ли се?
Ела тук, момче. - Аз съм ви голям почитател.
Почитател? Изчезвай!
Мошеник!
Рошини, иди си у дома.
Повече няма да имаш никакви проблеми.
Върви смело по улицата.
И не забравяй да си държиш гордо изправена главата, разбра ли?
Благодаря ви, господине.
Ще сляза тук.
Сигурна ли сте? - Да.
А ако това наистина беше киселина? - Щях да бъда обезобразен.
Не искам даже и да помисля за това. Благодаря ти, Господи!
Благодаря.
В крайна сметка лицето и очите й постоянно ме преследваха.
Сякаш се бяха пренесли в главата ми.
Не разбирах какво става с мен.
Не можех и да кажа харесва ли ми това или не.
Какво е това, Анбу? Ударите ти са станали много леки.
Какво се е случило с теб? - Така ли?
Да. - Добре.
Поеми това... - Хайде!
Хайде.
Здравейте, господине. - Здравейте.
Бях в едно заведение с приятели и ви видях...
Не искате ли да се присъедините към нас?
Съжалявам, на работа съм.
Министърът ще мине по този път. Аз трябва да бъда тук.
Благодаря ви. Вие се забавлявайте.
Тогава елате при нас, след като мине. Ще ви чакаме.
Ще дойдете ли?
Не съм сигурен. Не зная колко време ще отнеме това.
Не ме чакайте. Забавлявайте се. Разбрахте ли?
Добре. Довиждане. - Довиждане.
Господине, това бъдещата ви съпруга ли е? - Гледай си работата, Катамуту.
Сълзите, който бяха забравили как да се леят от очите ми...
капеха върху челото й в онзи ден.
Виждал съм ужасяващи нещастни случай.
Брутални убийства, отвратителни сцени...
нищо до онзи момент не беше ме трогвало.
Но когато я видях в това състояние, гледката ме съсипа.
Катамуту, името й е Мая. Учителка е в училище "Свети Стефан".
Информирай ръководството на училището и класа й също.
Дай им номера на мобилният ми телефон. - Добре, господине.
Не.. не... днес е неделя. Училището не работи.
Позвъни в дома на директора и му разкажи всичко.
Има заведение близо до мястото, където стояхме.
Каза, че е била там с приятели.
Ще почакаме 24 часа, тя трябва да дойде в съзнание. - Добре.
Здравей!
Здравейте, господине. Как сте?
А вие?
Много ме боли.
Ще се възстановите.
Ще доведа доктора.
Господине...
Заради всичко това изпуснахте Министъра.
Вместо това ме заведохте в болницата с колата си.
Ще пиете ли кафе с мен, ако ви поканя?
Защо сте толкова сериозен? Просто се пошегувах.
Гледах вас и забравих да погледна встрани.
За първи път в нашият град цистерната не беше виновна.
Здравейте. - Здравейте. - Това е Арти, сестрата на Мая.
Какво се е случило? Как е тя? - Сега вече е добре.
Блъсна я цистерна с вода по Маун Роуд.
Имаше наранявания по главата, крайниците,
но ще се оправи. Може да я видите.
Прекарваш половината време в болницата.
Само два пъти я посетих. Това е всичко.
Но постоянно мисля за нея. Даже, когато съм на работа.
Значи най-накрая се влюби?
Нищо подобно не се случило, нито имам нужда от това.
Тя беше блъсната заради мен. Чувствам се малко виновен, това е.
Веднъж ти ми каза, че добрите момчета трябва да имат добри момичета.
Тя е добро момиче, но аз не искам да бъда добро момче.
Онзи ден тя ме накара да плача. Това не ми хареса.
Реших повече да не се виждам с нея.
Но ми се наложи отново да се срещна с нея.
Знаехте, че ще се срещнете с мен. Не можахте ли да донесете букет цветя?
Вадите пистолета?
През по-голямата част от времето може да сте много важен и всички да се страхуват от вас.
Но вие и понятие си нямате как да се държите с жените.
Така ли е? - Така е.
В момента се чувствате много неловко. Права ли съм? Защо?
Не, този стол... - Стола?
Сестра ви се чувства неудобно в мое присъствие.
Забелязах го в болницата. Попитахте ли я защо?
Зная защо. Вие сте полицай и говорите с мен. Затова.
Престъпниците трябва да се чувстват неудобно в мое присъствие.
Но защо и другите?
Казвате, че сестра ми е престъпница?
Не казвам само, че ние сме хора, като всички други.
Ние сме обикновени хора и аз съм съвсем обикновен човек.
Това исках да ви кажа. Предайте на сестра си. Моля ви.
О, нима?
Добре, времето ще покаже това.
Благодаря, че приехте поканата ми.
Защо се държите толкова официално?
Може би сте бил зает, а аз реших да се срещна с вас точно днес.
Мина доста време откакто не съм излизала.
Мислех, че ще ми разкажете последните новини, какво се случва в страната...
Спокойно ли е в града, господин заместник-комисар?
Щом сте наоколо, досещам се, че е спокойно.
Всъщност аз не съм толкова зает. В контролната зала...
Депресирана съм! Прекарах три месеца от живота си
гледайки четири стени.
Планирам утре да замина при сестра си в Пондичери.
Сестра ми също ме напусна. Искам да я видя.
Не искате ли и вие да дойдете с мен?
Казахте, че не сте много зает. Трябва да дойдете.
Ще ви покажа прекрасна природа. Ще ви хареса.
Да отидем... моля ви.
Нов опит.
За една секунда всичко се промени.
Два живота се сляха в едно.
Променяйки ми, ставайки част от сърцето ми...
моля те, не ме убивай бавно.
Нима днешният ден е по-различен?
Не ме очаровай със сладките си думи.
Искам да ти кажа нещо.
Трябва да те погледна в очите и да ти го кажа.
Трябва ли да бъдем сами тук?
Аз също се промених. Станах по-отстъпчива.
Ако си го разбрал, защо не ми го кажеш?
Кого да попитам? Кой друг ще ми каже, освен ти?
По пътя ни има градини с цветя.
Никога не съм се спирал да се наслаждавам на красотата.
Никога не съм мислил, че ще откъсна цвете и ще му се възхищавам.
Ще вплета в косите си цветето, което откъсна.
Отдавна желаех това.
но както винаги, тишината говореше вместо мен.
Ще разперя крила като волна птица.
Ще полетя към звездите.
Не зная има ли място на света, по-прекрасно от това.
И не искам и да зная.
Тази дървена къща е наша.
Докато родителите ми бяха живи, винаги прекарвахме почивните дни тук.
Този дом е видял и печал и радост.
Усетих, че непременно трябва да те доведа тук.
Ти ме доведе тук и ме накара да говоря.
Накара ме да се усмихна.
Какво означава закачливият пламък в очите ти?
Гледам света с други очи. Мисленето ми се промени. Промени се заради теб.
Очите ти трябва да ме открият в тълпата.
Побърквам се от тези безумни идеи.
Ще тръгваме ли? Стана късно.
От дълго време не съм прекарвал толкова приятно.
Благодаря ти.
Искам да поговоря с теб.
Не си гледай часовника, трябва да ти кажа нещо.
Зная нещо за теб.
Какво?
Случи се в деня на инцидента.
Когато ме блъсна цистерната, се почувствах така, сякаш някой ме е смазал.
Болката беше ужасна.
Не можех да я понасям.
И изведнъж почувствах, че някой ме носи.
Заместник комисаря Анбуселван!
Видях всичко.
В колата ми позволи да положа глава на коленете ти.
И това видях.
Ризата ти беше напоена с моята кръв.
Завърза кърпичката си, за да спреш кръвта.
Нареди на Катмуту да кара възможно най-бързо.
Чух всичко.
Видях всичко с очите си.
След това ти се разплака.
Защо?
Защо ме заведе в болница?
След това се потопих в мрак.
Но знаех, че няма да умра.
В този момент се помолих...
Да ме посетиш, когато дойда в съзнание.
Трябваше да видя първо теб.
И това се случи.
Тези сълзи можеха да бъдат и за някой друг...
Може би...
Но никой друг не беше на мое място.
Там бях само аз.
Когато отворих очи, ти беше там.
Не чувствах болка.
Само щастие.
Говорих с теб много смело.
Всъщност съм смутена.
Обичам те.
Истински... безумно... всеотдайно... - Не, Мая.
Не говори така. Не трябва.
Докато не го нарече любов,
между нас имаше нещо специално.
Беше толкова красиво и мило.
Нека и така да си остане.
Трябваше да предположа, че ще стане така. Това е моя грешка.
Не искам да се извинявам.
Свикнал съм да бъда сам.
Това ми харесва.
В дома ми няма място за никой друг.
Буквално и в преносен смисъл.
Питала ли съм те за мнението ти за мен?
Нима съм те молила да приемеш любовта ми?
Исках само да ти разкажа какво се случва в сърцето ми.
Знаех че ще кажеш това.
Да тръгваме, Анбуселван. Да тръгваме.
Тя ме промени буквално пред очите ми.
Променяше света, в който живеех и това не ми харесваше.
Исках да избягам от нея.
Но не можех.
Здравей, Мая! Как си?
Много добре.
Започнала си отново работа?
Да, от две седмици вече.
Дошла си да се срещнеш с мен?
Никого друг не познавам тук.
Добре, да вървим.
Не мога да се концентрирам.
Не мога да преподавам.
Забравих любимата си математика.
Не мога да поговоря с никого в училище.
Загубих апетита си, съня си...
Дойдох да ти кажа, че всичко това е заради теб.
Отначало си мислех, че никога няма да дойда тук.
И никога няма да те видя отново.
Защото ненавиждам да се моля.
Но сега се предавам.
Харесвам те.
Дойдох да те помоля да приемеш любовта ми.
И още...
Преди време каза, че си обикновен човек.
Съжалявам.
Ти не си обикновен.
Ако беше такъв,
нямаше да отхвърлиш любовта ми.
Това, което ти е казала е истина.
Ти не си обикновен човек.
Обичам те... истински... безумно...
Съжалявам. Не си обикновен човек.
Ако беше такъв, никога не би отхвърлил любовта ми.
Добре, до утре. - Довиждане, Мая.
Господин заместник комисар, това е удивително!
При мен ли си дошъл?
Никого друг не познавам тук.
Имам толкова неща да ти кажа.
Струва ли си?
С удоволствие ще те изслушам.
Да вървим.
Мая, какво искаш?
Няма да го получа от теб.
Какво искаш още от нашите отношения?
Искам да се омъжа за теб.
Искам да прекарам целият си живот с теб.
Трябва да бъда до теб.
Искам свободно да разговарям с теб.
Искам да споря с теб.
Да плача в обятията ти.
Искам винаги да съм луда по теб, както сега.
Искам да ме обичаш.
Трябва да имаме 3 деца.
Те трябва да приличат на теб и по външност, и по характер.
Искам винаги да виждам тези очи.
Тогава, един ден мога да умра.
Това е всичко.
Защо?
Аз не съм млад и забавен...
Аз съм полицай.
Около мен дебне опасност.
Тя може да се отрази и на близките ми.
По-голям съм от теб с шест години.
Защо аз?
Това са женски неща.
Няма да разбереш.
Трябва да го прочетеш в очите ми.
Добре.
Нека да се оженим.
Харесвам те, Мая.
От първият ден, в който те видях.
Но не го показвах.
Повече не мога да го крия.
Хайде да се оженим след месец.
Една сълза в очите й... Искрица щастие по лицето й...
Погледна ме с толкова щастие в очите... Никога няма да го забравя.
Тогава реших да прекарам живота си с нея.
След седмица...
Шрикант, Aрул, Иламаран и мен...
отново ни преместиха в отдел "Убийства".
Отново започнахме работа по случая на Сету.
И подготвяхме операция.
Десет дни по-рано.
В живота ми се появи Пандия.
Пандия...
Роден и израснал в Салем.
на 19 г. убил баща си и избягал в Бомбай.
8 години по-късно..
Полицията на Махараштра го издирва, като заподозрян по 32 случая.
15 изнудвания, 9 убийства, 5 отвличания и грабеж на банка.
И накрая убийството на депутата Ашвин Наик.
Хей, горе ръцете!
Полицията на Мумбай арестува Пандия.
Прекара в затвора 6 месеца.
6 месеца и 8 дни.
На деветият ден избяга.
Това стана сензация за Мумбай.
Пандия стигна до Ченай, след бягството си от Мумбай.
Когато отново открихме делото на Сету,не знаехме, че ще минем и през неговата история.
Старият Джети Катучери.
Имаше само едно нещо, което не знаехме в този момент.
Този Пандия, който е избягал от Мумбай...
се оказа брат на Сету.
Това място е наше.
Това са нишите момчета.
Те ще отдадат живота си за мен.
За теб също.
Пандия, когато чух, че си в затвора не можах да повярвам.
Не знаех какво да направя.
Просто си стоях.
Полицията и тук стана непоносима.
Полицията...
Братко, в полицията на Мумбай има един Шинде...
той ме пребиваше зверски в затвора.
Ще умре след 30 минути. Знаеш ли как?
По тялото му няма да има и драскотина.
Момчетата ни в момента се занимават с това.
Той има 17 г. син.
Те ще го отвлекат и ще го задържат 2 дни.
Време е Шинде да разбере какво е болка.
След дни ще му изпратят трупа на сина му.
Ще бъде за назидание на всички полицаи.
Хубаво ще помислят, преди да се правят на смели.
Ще започнат да се страхуват от нас. - Точно от това имаме нужда.
Има още няколко човека.
Те също трябва да получат урок.
Така ще направим. - Сету, нашият Пандия пристигна.
Можем да устроим същото,
което те устроиха в чест на пристигането на министъра.
Това е срещу офиса на комисаря.
Хей, тук има охрана за него. - Чудесно, Сету!
Сету, ще направим нещо за Пандия, по същият начин, както учениците подаряват цветя.
Никой не трябва да ни подарява цветя.
Той е син на продуцента.
Ти ли си Арун? - Да.
Ще го дадем на някого.
Баща ти каза да те заведем в студиото. Тръгваме ли?
Ало? Да.
Отвлякох сина ти.
Ако си го искаш, донеси 2,5 милиона и си го вземи.
Снимките на филма продължават. Значи парите няма да са проблем за теб.
Разбра ли? Ще го кажа само веднъж. Нито дума на полицията!
Ако кажеш няма да бъде само отвличане.
Ситарам има ли пари?
Не само има. Той се къпе в пари.
Той е могъщ човек.
Въпреки предупрежденията, ако все пак отиде в полицията, това ще значи...
Арун, струва ми се, че баща ти не му пука за теб.
На колко години си? - На 11.
Братко, Ситарам не разбира сериозността на ситуацията.
Хайде да му я разясним.
Хей, какво хвърляш? Хей... Спри!
Ало? - Ситарам ли е?
Хей, нещастник! Ясно ти казах
да не ходиш в полицията. Трябваше да го уредим по между си.
Но ти не ме послуша.
Синът ти Арун, който трябваше да играе в дома ти, сега лежи мъртъв.
Беше ли необходимо това?
Хей, негодник... звяр...
Ти уби сина ми... уби детето ми.
Ще ти покажа кой съм.
Хей, не дрънкай.
Колко човека има сега в дома ти?
Хората, които са дошли да изразят съболезнованията си.
Те всички плачат, нали?
Някой сетил ли се е защо дъщеря ти не е наоколо?
Къде е дъщеря ти Селви? Къде е?
Селви!
Тя е при нас.
Момчетата ми й хвърлят похотливи погледи.
Ситарам донеси 3 милиона и ще си я прибереш.
Никаква полиция, иначе ще получиш още едни труп в чувал.
30 пачки от номинал по 1000.
Ако беше го направил по-рано, нямаше да ни се наложи да убиваме момчето.
Осъзна се след като отвлякохме дъщеря му.
Просто, но действа, братко.
Красиво момиче, нали?
Момчетата изгарят от желание да се позабавляват с нея.
Никой не трябва да насилва момиче.
Те сами трябва да идват при нас и да падат в краката ни.
Занесох алкохол на момчетата и ги помолих да заспиват.
Те са разстроени.
Започнаха да мислят "Това момче е много различно."
Сету, където и да отидем, трябва да управляваме града.
Трябва да направим сензация.
Хайде да покажем на града кои сме ние.
Престъпната дейност достигна върха си. Мадрас беше неуправляем.
За три месеца Сету отвлече шестима.
3 измами, 13 убийства...
Как е колата? - Превъзходна, братко. Плава, като самолет.
Внимавай. Наистина може да полети. Номерът е добър.
По това време полицията не знаеше, че Сету и Пандия са братя,
и че Пандия планираше всички действия на Сету.
Този град е наш.
От Танбаран до Енора, всичко е наше.
Пандия, ти ми донесе късмет.
Вземи... вземи...
Съсредоточихме се върху Сету и решихме да приключим с него.
Да вървим. Няма проблеми.
На теб говоря, братко. Имаш висока температура.
Ако дойдеш в това състояние, това може да се окаже смъртоносно за теб.
Хей, полицията е по петите ми.
Температурата не може да ме убие.
Да вървим, Пандия. - Ти никога не ме слушаш.
Пали колата.
Васу Сет, Сету е. Няма да отидем на гара Трисулам.
Гара Ченглепет. Влез направо вътре.
Трябва да бъдеш там след час. Ще дойдеш сам, нали?
Да, Анбу. Слушам те.
Ще се срещнем там. Информацията сигурна ли е?
Да.
Те ще се срещнат на гара Ченглепет, а не Трисулам.
Васу Сет пристигна.
Мисля, че трябва да заемем позиции.
Полиция!
Полиция... да бягаме.
Сету, колко тъжно, че те хванаха.
Анбу, това искаше, нали? - Да. - Какво ще правим сега?
Да му сложим ли белезници и да го влачим по улицата, както във филма на Виджаянтиман?
Не... ще го убием тук. Анбу, ще го убием тук.
Сету, не ти ли казахме да си стягаш багажа и да се омиташ?
Ти не ни послуша, така че сега ще умреш.
Или да го хвърлим зад решетките. Той ще ни разкрие имената на много едри риби.
Ние ще ги хванем.
Зад гърба му стоят много поддръжници.
На кого са му нужни някакви имена? Арул, попитай го дали вярва в Бог.
Ако вярва, нека каже последната си молитва.
Изглежда, че се страхува от Бога. Кажи му да си затвори очите.
Няма да го пусна жив от тук.
Сету, страхуваш ли се?
Ако се страхуваш, не е трябвало да идваш тук.
Сету е най-опасният престъпник, всявал страх и ужас в града цели три години.
Това е престъпникът, държал в напрежение цялата полиция.
Сега вече го няма. Гордея се с това.
Нямам никакви угризения, че го убих.
Мислех единствено, че след смъртта му хората ще спят спокойно.
Сега нямаме повод за безпокойство.
Да се махаме, Пандия. - Да, Пандия.
По това време не знаехме даже и за съществуването на Пандия.
Пандия, защо се случи това?
Пандия, кажи нещо. Чакаме заповедите ти.
Къде би могъл да е Васу Сет сега? - Можем да го открием, Пандия.
Полицията може да е получила информацията само от Васу.
Сету даде много свобода на Васу. Той никога не се е страхувал от нас.
Не можехме да го контролираме. Затова се случи всичко това.
Васу Сет трябва да умре.
Цялото му семейство трябва да умре в ужасни мъчения.
Ще направим всичко, Пандия... - Трябва да отмъстим за смъртта на Сету. Незабавно!
Цялата полиция трябва да тича от страх.
Трябва да бъдем напълно безмилостни... Точно сега!
До утре сутрин всички от семейството на Анбучелван...
Където и да са...
баща, майка, братя, сестри, съпруга, деца – никой от тях не трябва да остане жив.
Заради Сету... това трябва да стане.
Трябва да поговоря с Анбучелван в момента, в който се случва.
Трябва да чуя виковете му. - Ще го направим ли, Боз?
Ще го направим, Пандия. Ще го направим.
Пандия, той няма никакви роднини.
Анбучелван е самотен човек.
Можем да си отмъстим на друг. Те са един екип.
Анбучелван, Арул, Шрикант, Иламаран. Винаги са заедно.
Можем да ударим тях.
Не.
Можем да го направим, Пандия. Можем! Видях, той има приятелка.
Разговаряха до полицейското управление.
Видях ги. Сигурен съм, че тя е неговото момиче.
Здравей. - Здравей.
Извинявай, бях доста зает последната седмица.
Разбрах от вестниците. Сега освободи ли се? - Да.
Това е Свати. - Здравей. - Здравей.
Шрикант. - Здравейте. - Здравейте. - Да вървим.
Веру, обади се на Пандия.
Това е моята крепост. Обикновено никого не каня тук.
Харесва ми да съм сам. Промених това правило заради теб.
Ще се променя... не, промених се.
Защо е толкова тъмно?
Обикновено не дърпам завесите и не отварям прозорците. Харесва ми тъмнината.
Сега стана приветливо. Не казвам, че трябва да бъде така.
Така е по-красиво.
Погледни... Животът ти се изпълни с цветове.
Тук...
Да седнем тук.
Васу!
Нещастник! Негодник... ти ли предаде Сету?
Забрави ли, че животът ти принадлежи на Сету?
Васу Сет за теб няма прошка. Семейството ти трябва да умре.
И ще ти се наложи да гледаш как умират.
Хей, Рави, Каси... Насечете всички!
Децата ни лесно ще бъдат приети в нашето училище.
Няма да има нужда да плащаме авансово. Нито да правим дарение.
Няма нужда да стоиш по опашки. - И какво?
Аз съм дипломиран математик. С други думи учителка по математика.
Децата ни няма да ходят на частни уроци. Теб също няма да те безпокоят.
Все едно, ти не я разбираш, зная. Аз ще се погрижа за това.
Математиката е много важна, нали?
Освен това, пея много добре. Изучавала съм класическа музика.
Научих се да свиря на китара. Повярвай ми.
Друго?
Бях доста пълно дете. Сега съм такава, благодарение на диетите и спорта.
Стройна? - Да... стройна.
Ако спра с диетите, няма да имаш нужда от легло.
Аз самата ще заприличам на легло.
Къде се изгуби през тези дни?
Тук бях. Ти просто не ме забелязваше.
Сякаш от днес живея с теб.
Ало. - Анбу, Арул е.
Анбу, те са нахлули в дома на Васу и са посекли всички.
Изклали са цялото му семейство.
Това място е цялото в кръв. От там ти се обаждам.
Убили са всички... съпругата му, децата му.
Изоставили са Васу, след като са го пребили.
Кой е бил? - Мисля, че момчетата на Сету.
Не сменихме ли местожителството на Васу?
Те са научили адреса и са ги избили.
Как са ги открили?
Мисля, че в редиците ни има информатор. - Няма начин.
Добре. Ще ти се обадя по-късно. - Добре.
Ало. - Анбучелван... - Да.
Кой се обажда?
Ти ли си, изрод такъв? Ти ли си онзи проклет полицай?
Кой се обажда.
Назови името си.
Знаеш ли как се чувства Васу Сет?
Ще трябва 3 месеца, за да се измие кръвта от стените.
Ти извърши най-голямата грешка в живота си, убивайки Сету.
Застреля го, като бездомно куче. Трябва да си платиш за смъртта му.
Хей, мини по същество.
Чуй ме внимателно. Ще бъдеш уплашен. Ще ридаеш. Ще разбереш какво е болка.
Разбра ли? Ще съжаляваш, че си станал полицай.
Момичето, което сега е в дома ти е твоя приятелка, нали?
Красива е. Ще я отвлека пред очите ти.
Ще те побъркам. Ще те накарам да се влачиш от стълб до стълб, да плачеш...
Ще я изнасиля и ще захвърля трупа й пред вратата ти.
Гледай!
Полицаите, които бяха с теб, когато уби Сету и това момиче.
Всички те ще умрат. Това е заплаха.
След като останеш сам, пак ще говорим.
Днес мога да убия всички ония полицаи.
Но ти трябва да разбереш кой е врага ти.
Трябва да почувстваш страх. Заради това ти се обадих.
АСР, това ще се случи. Ще се случи, но бавно.
Може да се случи след 2 или 3 дни. А може и утре.
Ти само гледай.
Някакъв проблем? - Не.
Господине!
Върви на улицата, дръж се естествено и наблюдавай всички.
Какво има, господине?
Провери има ли нещо подозрително. - Добре, господине.
Никакви хора няма. Наблизо има паркирана кола.
Кола? - Да, на ъгъла на улицата.
Господине, какво се е случило?
Заплашиха ме по телефона. Вие двамата останете тук. - Добре, господине.
Бъдете нащрек.
Какво се е случило? - Съжалявам, Мая. Трябва да изляза.
Добре, аз ще си отида у дома.
Не трябва да се прибираш вкъщи, трябва да те заведа някъде.
Ало? Контролната зала ли е? Анбучелван се обажда.
Тилакан, слушай внимателно.
Има нужда от 5 човека от нашите. Те трябва да дойдат близо до дома ми.
Кажи им да дойдат с кола, но не и полицейска.
Има статуя на Камараджа, през два квартала от дома ми.
Кажи им да спрат там и да ме чакат.
Кажи ми и да дойдат въоръжени. Аз ще информирам комисаря.
Винаги ли излизаш така от дома си?
Понякога... да вървим.
Внимателно.
Стой тук.
Господине.
Парти, трябва да изляза.
Сядайте в колата. Ще дойда след минута.
Да тръгваме, господине.
Годеницата ми... - Ще се жените? Не сте казвали...
Карай към дома на Шрикант.
Шрикант, Анбучелван е. У дома ли си?
Добре, тръгвам с Мая. Къде е Арул?
Слушам те, Пандия.
Той вътре ли е? - Да, Пандия.
Момичето? - Тя също е вътре с него.
Охрана?
Двама полицая...
Някаква друга охрана, полицейски коли или полицаи?
Нищо.
Можем ли да нападнем сега? - Мисля, че да.
Проклет негодник, кажи го направо! Можем ли да нападнем или не?
Нападаме, Пандия.
Ако успее да се измъкне, преследвайте го и ми докладвайте.
Ще бъда там след 20 минути.
Заплахите не са рядкост в живота на полицая.
Но аз вярвам, че това не беше празна заплаха.
Не зная кой беше. Но вече е нападнал Васу.
Сега той заплаши Мая.
Чрез нея се опитва да ми нанесе удар.
Имах предчувствие, че тази нощ ще нахлуе в дома ми.
Подготвих се за ответен удар.
Здравей. - Здравей.
Да вървим. - Здравейте. - Здравейте.
Влизайте.
Тръгвате ли?
Ще се върнем след час. - Няма проблем.
Имам много да й разказвам за теб, така че можеш да тръгваш.
Анбу, кой е той? - Не зная.
Мисля, че е близък на Сету. Чувствах омраза в гласа му.
Те знаят, че сме в офиса на Свати. Следяха ме цял ден.
Хората му наблюдаваха дома и колата ми. Сигурен съм.
Заплаши да убие Мая. Мая, всички вас, а накрая мен.
Той ще нанесе ударът си днес. Трябва да разбера кой е той.
Ние тук сме четирима. Помолих да пратят още петима. Достатъчно ли е?
Няма проблем. - А ако той премисли...
Ще дойде. Да му приготвим изненада.
Момчета.
Хей, Рафик... - Съжалявам, момчета. - Наруших ви съня. - Няма проблем.
Добре, може да има екшън, а може и нищо да няма.
Ако нищо не се случи, предварително се извинявам.Ако се случи - наслаждавайте се.
Ясно ли е? Това е планът.
Не ви ли казах, че ще дойде.
Да вървим...
Погледни, жив ли е? - Мъртъв е.
Адаяр Патро Ван тук е Анбучелван. Марун Марути се движи към моста.
Спрете го незабавно.
По дяволите!
Фургон Марути се движи от другата страна на пътя.
Надлезът Адаяр. На същото място ли сте?
Обградете го.
Хей полицаи! Патроните ли ви свършиха! Негодници!
Хайде, момче, хайде... Днес е денят на смъртта ти.
В момента, в който умираш...
не забравяй, че момичето ти ще бъде мое.
Хайде...
Знаеш ли кой съм аз? Пандия! Чувал ли си за мен?
Полицията на Махараштра не можа да ме залови...
Какво може да направи полицията на Тамил Наду?
Склони глава пред мен или умри!
Ще хвана момичето!
Хей, Анбучелван! Когато ти я върна,
ще мечтаеш за смъртта си.
Всичко е наред, господине, но...
Господине, току що получихме факс за Мумбайска престъпна банда.
Пандия - наемен убиец, гангстер.
Полицията на Мумбай е повдигнала 32 дела срещу него.
Изнудвания, грабежи, похищения... Прекарал е 6 месеца в затвора.
Избягал от болницата на затвора преди 3 месеца.
Имах предчувствие.
Преди час говорих със заместник комисаря на Салем, Наик.
Той ми даде тази информация по телефона.
Атур е родното място на Сету, когото убихме.
Това е на 48 км. от Салем.
Майката на Сету е била проститутка, а баща му сутеньор.
Наик ми каза и нещо, което не знаехме.
Случило се е преди 11 години.
По това време Сету току що е бил започнал дейността си в Тутокорин.
Бил е на 24. Имал е по-малък брат, който живеел при родителите му.
Един ден брат му убил баща си и избягал.
И повече няма никаква информация за него.
Този младеж се казвал Пандия.
Пандия, издирван от полицията на Махараштра и брата на Сету са едно и също лице.
Този, който е избягал от Бомбайската полиция...
е живял при Сету през последните три месеца.
Когато убихме Сету, Пандия също е бил там.
И така, сега той иска да отмъсти за смъртта на Сету.
Всичко е много просто!
Изпратих охрана на Мая.
Анбу, дай ми писмо относно това.
Мая запозната ли е с проблема? - Не, господине.
Трябва да бъдеш много внимателен. Изглежда, че това момче е готово на всичко.
Ще се разпоредя за допълнителна охрана за всеки от вас.
Той е като ранен звяр.
Ако разсъждаваме от негова гледна точка, следващото му действие ще бъде..
Пандия, зная къде са те.
Улица Шрирам, 20 А, телефон - 3712646. Намира се на брега, в квартал M.I.G.
Да тръгваме. Бързо!
Господине, той е нетърпелив. Ще дойде! Ще дойде подивял от ярост.
Ако реши, ще ни убие. Където и когато иска...
Извинявай, спеше ли? - Мокър ли си? - Не, това е пот.
Анбу... Отивам да спя. Ще говорим утре.
Настанете се удобно. - Разбира се.
Свати, къде е Мая? - Спи горе.
Всичко наред ли е?
Почти заспиваш. Отивай и си лягай.
Утре сутринта аз и Мая ще се махнем от тук.
Помоли Шрикант да ми се обади сутринта.
Ще легна на дивана.
Няма нужда да спиш тук. Не обичам, когато някой спи на този диван.
Иди в стаята на Мая. Там има голямо легло. Можеш да спиш в единият ъгъл.
Върви...
Господин Заместник комисар, къде? - Съжалявам, Мая. Обезпокоих ли те?
Аз не спях.
Добре. Заспивай, аз ще спя долу.
Трябва да тръгнем в 5 ч. сутринта.
Ще те събудя. Дойдох само да ти кажа това.
Лека нощ. - Къде отиваш? Седни. Да поговорим малко.
Как е работата ти? Всичко наред ли е? Седни.
Не ти ли се спи?
Кажи ми... какво се е случило?
Мая, няма нищо страшно, но ти си в опасност.
Заради мен и работата ми...
Разследваме...
Докато всичко приключи, и ако ти се намираш на безопасно място...
Аз ще бъда добре.
Утре ще... - Мога ли да се облегна на рамото ти?
Не мисля, че има по-безопасно място от него.
Луда...
Мая, това е сериозно. Ти си в опасност.
Трябва да бъдем внимателни. Утре на разсъмване ще тръгнем. Сега спи.
Как мога да бъда в опасност, щом ти си тук?
Нима няма да убиеш всеки, за да ме спасиш?
Даже и с киселина да те залеят, ти смело ще се хвърлиш срещу тях.
Опасността е само за враговете ти.
Знаеш ли на колко години съм? - 24.
Попитай ме защо те попитах за това.
Защо?
Чакам тази целувка цели 24 години.
Повече и секунда не мога да чакам.
Какво правиш с мен, Мая?
Ела в дома ми, живей с мен. Искам го.
Само преди месец ми отказа. Сега казваш, че ме искаш.
Полицаите са толкова непостоянни.
Вие обкръжихте и убихте Сету.
Действахте много жестоко.
Направи го веднага. - Искам да узная нещо.
Къде е момичето?
Офицерите, които бяха с теб... къде живеят?
Ако не ми кажеш, ще умреш. Започвам да губя търпение.
Хей, не жертвай живота си заради едно момиче и трима приятели.
Няма ли да спиш?
4 ч. сутринта е. Какъв е смисълът да спя?
Каза, че ще тръгваме в 5.
Къде ще ходим? Утре имам уроци.
Вземи си отпуска за няколко дни. - За нищо на света!
Секунда...
Кой е той, господине? Смята, че живота на полицая не струва и пукната пара?
Вмъкнал се е в дома на полицай и го е убил...
само за да докаже нещо. Как е посмял!
Ила не трябваше да умре.
Господине, всичко това е заради смъртта на Сету.
Господине, само изпълнявахме дълга си. Какво престъпление сме извършили?
Чувствам се отговорен. Трябва да го убием. Господине, трябва да го убием.
Разбира се, но не искам повече наши хора да умират.
Безопасността е преди всичко.
Уреди погребението на Иламаран да се състои утре сутрин.
Мая, само за няколко дни. Разбра ли?
Аз ще се обадя в училище, не се тревожи.
Ще унищожа всички данни за теб в училищното досие.
Ще дойда там след няколко дни. После ще те доведа обратно.
Свати? - Ще я изпратим в Пуне.
Има брат там. Тя пътува към летището.
Мая, не казвай нищо на сестра си.
Тя ще се изплаши.
Раджа, не спирай никъде. Мая... довиждане. Можеш да тръгваш.
Шефе! Братко! Братко! Полиция...
Това е Канан "Острието". Човек е на Сету.
Острие.
Къде е Пандия?
Не зная. Можете да ме арестувате. Ще свидетелствам.
Ти...
Пандия, те убиха брат ми. - Не се тревожи.
Заведете го вътре. Дайте ми телефона.
Какво се е случило?
Каза, че искаш да поговорим.
Ще поговорим утре. Казах ти, че ще замина за Пондичери. Това е всичко.
Каква е тази внезапна разходка? Нещата все още не са се изяснили, нали?
Минаха три дни от заминаването на Мая.
Какво е толкова спешно? Дойдох да поговорим за това.
Шри, не мога да стоя тук като страхливец, докато тя е там.
Реших. Ще се оженя за Мая.
Утре. После след няколко дни...
Ще я доведа тук.
Шри, тя трябва да е с мен. В моят дом!
А не да стои на друго място.
За нея е по-добре да остане с мен.
Къде смяташ да се ожениш?
Не зная... в дома й или в някой храм.
Трябва да поговоря за това със сестра й.
Ще говоря с нея, когато отида там.
Значи си решил? - Да.
Само на Арул казах.
Тъкмо щях да звъня и на теб, когато ти дойде.
Няма ли да бъдем на сватбата ти?
Не, Шри. Не трябва да бъдем заедно на едно и също място.
Не искам много хора да знаят за това. Прекалено е рисковано.
Ще бъдем заедно, след като се върна.
Какъв е телефона на Свати? Искам да й кажа. - Тя е отседнала при приятелка.
Те нямат телефон. - Исках да й разкажа...
Наистина, имам нужда да й кажа. - Тя ще се обади и аз ще й кажа всичко.
Кога заминаваш? - Рано сутринта.
Като пристигнеш се обади. - Добре, да седнем.
Какво ти има? Лошо ли ти е?
Не, всичко е наред.
Искаш ли да пийнеш? - Може. - Седни.
За Ила. - За Ила...
На следващият ден аз и Мая се оженихме.
Не трябваше да убеждаваме никого.
От всички сватби, които съм виждал, нашата бе най-хубава.
Шри, Анбу се обажда. - Здравей! Как си? Какво стана?
Сватбата ми се състоя в 14:00 ч.
Поздравявам те! Арул също ме помоли да ти предам поздравления.
Къде сте? В нейният дом ли?
Не, тя има вила на 50 км. от Пондичери.
По пътя към Читамбари.
Дървена къща, построена във водата.
Красиво място. Ще пренощуваме тук.
От там ти се обаждам.
Ще бъда тук до утре вечер.
След това заминаваме.
Не се тревожи. Ще помогнем и ще се разровим в делото, след като се върнеш.
Шри, Свати не ми се е обаждала. Момчета, липсвате ми.
Ако и всички бяхте тук, щеше да бъде чудесно.
Тя току що ми се обади. После ще се обади и на теб. Не си изключвай телефона.
Дочуване, приятелю. - Дочуване. Пази се.
Щастлив ли си? - Да. Защо?
Струва ми се, че не си. Изглеждаш мрачен.
Всичко е наред. Не се тревожи. А ти щастлива ли си?
Това желаеше, нали?
Щастлива съм. Много!
Толкова неща имам да ти кажа... толкова много имаме да говорим...
Как ще живеем... какво мисля за теб...
Много!
Но господин заместник комисар, една нощ няма да ни стигне.
Говори ми.
Ще ти кажа. Затвори си очите. - Затворих ги.
Говори.
Хей, какво правиш?
Имам толкова желания? Нима една нощ стига, за да ги изкажа?
Продължавай.
Имам толкова желания? Нима една нощ стига, за да ги изкажа?
О, любими!Ще помолим нощта да стане по-дълга.
О, любими от мечтите ми!Толкова дълго съм мечтала за този ден.
Скъпи, хайде да си говорим само с очите.
Харесва ми твоето благородство.
Харесва ми, че говориш, гледайки човек право в очите.
Гледайки те, изпадам в екстаз и се приближавам до теб.
Ще тананикам любимата си песен.
Усмивката на лицето ти ще остане в сърцето ми до смъртта ми.
Искам да видя мечтите си в твоите очи.
Мрачни облаци преминават по небето.
Когато ги гледам, ми напомнят за твоята походка.
Гледам слънцето, отразяващо се в реката.
Очаквам те, премаляла от вълнение и усещам аромата ти на мъж.
И усещам, че ти принадлежа.
Радостта ми е необятна. Простира се до небесата. Почти умирам...
Не ти ли казах, че ще дойда? Не ти ли казах?
Хей, насечи го на парчета и го хвърли във водата.
Хей, не ти ли казах, че трябва да умреш в онзи ден? Убийте го!
Защо не умираш? Отсега нататък тя е моя!
Гледай!
Негодник, това е за Сету!
Умри, Анбучелван! Хей, отведете я!
Униформата ми "каки" означава всичко за мен.
Днес умолявах за живота на моята Мая.
Но те я отвлякоха. И всичко това заради мен.
Няма да умра. Длъжен съм да спася Мая. Трябва да я спася.
Анбу... по дяволите!
Арул, Господи! - Махай се.
Арул, той е жив... извади го. - Идвам.
Шри, разбери къде е Мая. Може би е в къщата.
Ще получа ли съобщение?
Ще дойде ли по въздуха или ще се изгуби?
Ще получа ли съобщение?
Ще дойде ли в мечтите ми или ще се разсее?
Ще ме достигне ли...
или ще се изгуби по средата на пътя?
В китайска поговорка се казва " Всичко ще бъде наред"
Ти ще преодолееш всички препятствия.
Доказа лицемерието на Васу Сет.
О, жесток демон! Ела при мен и ме отведи.
Облякох черна рокля и те чакам в тъмнината.
Ти се появи като демон.
Той е разбойник, нанасящ ми удари.
И въпреки болката, това ми доставя удоволствие.
Копнея за теб. Не мога да заспя, мислейки за миналото.
Не искам да бъда далече от теб. Моля те, върни се...
Не трябва ли да те докосвам?
Добре... хайде... хайде!
Хайде!
Добре, не идвай.
От Севера ли си? Откъде си?
Не приличаш на тамилка.
Тялото и косата ти са превъзходни.
Но ти си остатък от неговата трапеза. Само това ме спира.
Консумирахте първата си брачна нощ, нали?
Хареса ли ти?
Добре, не носи това. Не ти трябва повече. Махай го!
Казах да го смъкнеш и да го хвърлиш.
Анбучелван лежи мъртъв под водата.
Четиримата устроиха добро шоу, нали?
Те мислят, че щом имат оръжия, могат да убият всеки.
Това ще бъде за урок на всички.
От днес нататък всеки полицай ще се страхува да се движи сам.
Когато прочетат утрешният вестник, ще продължат ли да се наричат полицаи?
Не! Това са фактите!
Само за секунда и всички са мъртви. Видя, нали?
Такъв е животът. За всички тях, включително и за Анбучелван.
По дяволите...
Сестра, извикайте доктора.
Коя е тази болница? - Държавна болница Пондичери.
От колко дни съм тук? - От вчера.
Успокойте се.
Не ми слагайте това.
Нямам време да говоря с вас. Добре съм! Трябва да тръгвам.
Помогнете ми да се махна от тук.
Аз съм Анбучелван. Помощник комисар в отдел убийства.
Обадете се на Арул. Номера е 9841065486. Обадете му се!
Анбу, нищо не се е случило. Послушай ме.
Излезте всички. Искам да говоря с тях.
Махайте се!
Анбу, не се напрягай. Легни и ме слушай.
Шрикант... Свати?
Анбу, аз те предадох. Измених на униформата си.
Анбу, тогава не знаех как да постъпя.
Те отвлякоха моята Свати.
Не зная как са се добрали до нея.
Оставих я на летището.
Те ми се обадиха.
Пребиха я пред мен.
Казаха ми, че ако им сътруднича, ще я освободят.
Пандия, пусни я! Какво искаш?
Кажи ми, какво искаш да направя?
Не можех да мисля за нищо друго.
Изпратиха ме в дома ти...
Сложиха ми микрофон и чуха целият ни разговор.
Подмених пистолета ти.
Дадох ми "Валтер", приличащ на твоя, но без патрони.
Казах им къде ще бъдеш през първата брачна нощ.
Анбу, не знаех какво правя.
Те останаха в дома ми през цялата нощ.
Разрешиха ми да говоря със Свати само веднъж за цял час.
Изведнъж си тръгнаха рано сутринта.
След това вече дойдох на себе си.
Обадих се на Арул и му разказах всичко.
Разказахме всичко и на комисаря и тръгнахме към теб.
Звънях ти, но ти не отговори.
Преди да пристигнем...
Шри, какво правиш? Дай ми го!
Какво е това, момче?
Анбу, не трябва да ми прощаваш.
Аз съм свършен и като човек, и като полицай.
Даже и Свати няма да ми прости.
Застреляй ме.
Анбу, всичко това е истина. Застреляй ме!
Шри, това не е само твоята Свати. Тя е нашата Свати.
Моля ви, пуснете ме. Ще отида при него.
Аз не те искам!
Моите момчета те очакват. Изглежда, че им харесваш.
Само 2-3 мъже. Съгласна ли си?
Какво има, Боз?
Пандия, Анбучелван е жив.
Завели са го в болница Пондичери. Спасил се е.
Арул, съпругът й, комисарят... всички са там.
Камисар Беджой Менон, Пандия е.
Трябва да говоря с Анбучелван. Незабавно!
Говори... Анбучелван... Говори!
Пандия...
Мая, аз съм...
Мая, чуваш ли ме?
Мая, прости ми. Не се страхувай, ще дойда за теб.
Достатъчно! Дай телефона. Дай го! Казах, достатъчно!
Анбучелван! Мислех, че си мъртъв.
Мислех, че всичко е свършило.
Казах на съпругата ти да не се надява.
Но ти не си умрял. Така, че това все още не е краят.
Сега ще довърша всичко по моя си начин.
150 км. от Мадрас.
Има местност "Saamal Sema", близо да главният път на Андра.
Ако ти е нужна, ела там и си я вземи.
Нея и другата също.
И доведи със себе си останалите двама.
Вземи всичкото оръжие от полицията.
Анбучелван, ако имаш смелост, ако са ти нужни тези момичета,
незабавно елате там. Но само вие тримата.
Свати, можеш да си вървиш.
Съпругът ти те търси. Върви при него.
Как ще отидеш там без охрана?
Щом ви моли да отидете само тримата,
значи смята да ви убие.
Не знаем колко човека са там.
Хайде, Анбу... първо...
Господине, ще отидем там. Ние започнахме това.
Ние и ще го завършим. Дайте ни оръжието.
Реших да те заведа на друго място. Да тръгваме.
Измий си лицето и се приготви.
Скоро ще тръгнем от тук.
Трябва да изглеждаш като ангел, нали?
Почакай...
Господине, погледнете там.
Господин Шрикант, погледнете там.
"Шрикант", "Анбучелван"
Какво по дяволите е това, Анбу?
Да ги отворим.
Не, Анбу... не! Досещам се какво има в тях!
Шри, нищо няма да има там. Ще ги отворя...
Анбу, кой е той? Какво иска?
Защо трябва да падаме в краката му?
Нищо ли не можем да му направим?
По дяволите!
Хей, Шри
Господи!
Господине, контролирайте се.
Хей, успокой се. Шрикант, успокой се.
Анбу, не мога да го понеса.
Анбу, това Свати ли е? Кажи ми!
Анбу, кажи им да проверят дали е Свати.
Не! Не мога да го понеса!
Анбу, провери Свати ли е или не.
Не заслужавам да живея.
Анбу, прости ми. Аз те предадох.
Предадох те, Анбу. Предадох всички!
Анбу, моята Свати умря единствено по моя вина.
Отвлякоха Мая.
Не трябва да живея. - Успокой се. - Прости ми!
Шри, какво правиш?
По дяволите! Защо? Защо?
Хей, колко още ще стоиш с обезглавеният труп?
Това е отвратително! Махнете го!
По дяволите...
Чувала ли си за жена на име Варалакшми?
Тя има голяма вила.
Има и много момичета. Всички са проститутки.
Ще те оставя там.
Това е превъзходно място за такива, като теб.
За една седмица всички важни клечки в града ще...
После и всички останали.
Достатъчно е да прекараш и две седмици там.
После ще се обадя на твоя Анбу и той ще дойде.
Ще изтръпне и ще умре, след като те види.
Кълна се, самотата не ми е по душа.
Но съпругът ти е все още жив.
А той трябва да умре. Затова...
Ти къде?
Гладен съм. Ще хапна и ще се върна. - Добре.
Да, господине. Анбу е тук. Ще му предам.
Добре, господине.
Анбу, той се казва Боз.
Стар познайник на Сету.
Той знае къде е Пандия. Мая е жива.
Знае и къде държат Мая.
Възнамеряват тази нощ да я преместят на друго място.
Това е последният ни шанс.
Варалакшми, не ми излизай с този номер.
Не мога да дойда там.
Ти ще дойдеш, когато ти кажа. След като платиш, можеш да отведеш момичето.
Ще ти кажа адреса след половин час.
Господи, тези жени са истинско мъчение.
Пандия, полиция... Полицията е тук. Обкръжават ни.
Пандия, убиха Пем и Чандру.
Пандия, трябва незабавно да се махнем.
Бързо... бързо... - Вдигнете я.
Хей, не изпускай никого!
След тях... Заловете Пандия... бързо... бързо!
Бързо...
Мая... в безопасност си.
Мая, всичко е наред. Аз съм тук. Момчета, трябва ми Помощ! Арул...
Мая, всичко е наред.
Мая, боли ли те? Мая, чуваш ли ме?
Господи!
Мая, аз не плача. Смел съм...
Можеш ли да видищ?
Мая, ще те отведа в болница.
Лекарите ще се погрижат за теб. Мая, всичко ще бъде наред.
Мая, когато отвориш очи, първият човек, когото ще видиш, ще бъда аз.
Даже сега... чуваш ли ме!?
После ще ми повториш всичко, което съм правил.
Мая, не ме изоставяй!
Какво? Все още ли не се вижда?
Изглежда, че ще отнеме половин час, докато дойде лодката.
Върви и го убий.
Хей, полиция на Тамил Наду... ела... хайде...
Хей, негодник... ела тук! Ела!
Ела при мен!
Сега боли ли те? Заместник комисар Анбучелван, специалист...
Хайде!
Сега Анбучелван е съвсем сам. Сам!
Хайде... ела...
Стани!
Ставай, момче!
Какво? Това ли е всичко?
Нали искаше да говорим, след като убиеш приятелите ми!
Дойдох сам. Хайде да говорим. Говори!
Говори... говори...
Погледни, всички лежат мъртви.
Колко са? Само заради един Сету!
По дяволите.! Той беше измет, болест! Трябваше да бъде унищожен!
Смъртта му донесе облекчение за всички. Затова го убих.
Ти дойде за тях. Аз и теб ще довърша.
Ако и друг дойде след теб и с него ще бъде свършено.
Животът на полицая е като битка на бойното поле.
Но с една разлика.
Целта на битката не е живота на полицая,
а честта му, смелостта му, взаимоотношенията с любимата.
Униформата "Каки" може и да е в петна.
Заради хората, които я носят.
Но много от тях все още не са загубили човечността си.
защото спотайващият се в нас звяр все още спи.
Ние спим спокойно, докато те жертват живота си заради нас.
След 10 седмици.
Информирах отдел Форенсик. Ще бъдат там след 10 минути.
Аз ще бъда там след 15 минути. Господине, ще се погрижа за това.
Не казвам, че трябва да бъде така.
Казвам само, че така ще е по-красиво.
След това живота ти ще се изпълни с цветове... гледай!
Превод: GoddessDiana